Hallottam, hogy a fiĺm, ifjĺbb Dave... Ismeri az ifjĺbb Dave-t, ugye?
Remek hír. Vasárnap tudtam meg, hogy az ifjĺbb Dave
súlyos autólopásért bíróság elé kerül.
Gratulálok.
911. 911.
Mami.
Mami?
Olyan szomjas vagyok, Mami.
Jó.
Jó. JóI van, édesem.
- Jó éjt. - Várj. Még van egy korty.
- FéI korty. Nem kell az már. Jó éjt. - De kell. Kell még, Mami.
Jó. De most már tényleg jó éjt, jó?
- Jó éjt, Mami. - Jóccakát.
Olyan izgatott vagyok a holnapi kirándulás miatt.
- Imádom a nagy hajókat. - Remek.
- A Circle Line nagy, ugye? - Aha.
De jó.
Mama?
Szunyálj már.
Apu jön a holnapi focimeccsemre?
Igyekszik, Sammy.
Édesem, emlékszel, elmagyaráztam, hogy Apu
- időbeosztása más, mint más papáké? - Aha.
A zenészek nem mindig tudják, mikor játszhatnak újra.
Szóval... előfordulhat, hogy holnap nem tud jönni.
De igyekezni fog.
Igen. Igyekezni fog.
Iszonyúan szeretlek.
És őt szereted?
Hm, Mami?
Mindig szeretni fogom a papádat, mert neki köszönhetlek.
Most aludj szépen.
Nem tudok aludni, Mami.
Rosszat áImodtam.
Két perc alatt elaludtáI és rosszat áImodtáI?
Édesem...
Nem is ismertem. A nő hazudik. Én elválnék tőle.
- Szia, Jack. - Apu!
- Szia, Apu! - Szió! Maszatkám! Gyere ide.
Nézz a lábad elé.
- Maggie, vigyázz. - Nem gond. Hozzá van szokva.
Nahát, a vízvezetéked még mindig romokban.
- Na, mi van, Kristen? - Greggel múIt szombaton összeházasodtunk.
- Aha. Hogy van Greg? - A kocsiban vár.
Gombóccal a gyomrában, várja, hogy igent mondj. Hogy elváIlald Maggie-t.
Oké. Kb. Hatig tudom váIlalni. Az segít?
- Hát... - Az egész hétre, Apu.
Ma mennénk nászútra.
De a pesztonka Ohióba ment, a mamájánakjóindulatú daganata van.
Greg szülei öregek. Az enyémek dilisek. A tieid halottak. Maradsz te.
- Kérlek, Jack, tedd meg. Kérlek! - Megtenném, de egy sztorin dolgozom.
- Mindig egy sztorin dolgozol. - Aha. Ez a munkám.
Mint mindig, a mókamester papa, aki nem ismeri a felelősség fogalmát.
Adok egy tippet. Ha manipuláIni próbáIsz, a bókolással többre mész.
Miért mindig én legyek a felnőtt?
Mert a szereposztáskor a felnőtt szerepét választottad.
- Te akartad így. - Nem. Én azt akarom,
hogy végre egyszer a lányod fontosabb legyen, mint a karriered.
Gyere ide, kis kobakom. Picinyem.
Menj pisilni. Moss kezet, arcot és fogat.
Siessünk, mert a barátodat, Maggie-t is visszük a suliba.
- Nem késhetünk el, a kirándulás miatt. - UtáIom Maggie-t. Azt hiszi, mókás.
- Maggie? - Maggie orvosának a száma,
és a pesztonkáé, aki holnap kisegít.
Ma statisztáskodik. Még valami. Nagyon fontos.
A szomszédom vitte volna Maggie-t ma suliba.
Egy házban lakunk... Jack. Jack?
- 501-es lakás. Itt a száma. - Oké.
- Melanie Parker. - Melanie Parker.
Ha akarod, hogy Maggie-t suliba vigye...
Ha akarod, hogy Maggie-t suliba vigye, vidd oda nyolc előtt.
Ha nem, hívd fel Melt, és szólj, hogy nem kell. Jack? Oké?
Lekésem a gépem.
- Jobb, ha lemondom a nászutam. - Ne mondd le.
- Biztos? - Ja. Ne aggódj. Üdvözlöm Greget.
- Viszlát, kicsim! - Viszlát!
Viszlát, kicsim.
Viszlát, kicsim. Viszlát!
REGGEL 8:07
Gyerünk, Mami.
Na jó. A másodikat nyomd meg, édesem.
Hol vannak?
Még? Ne égesd meg a kezed. Manhattani táborozás.
Miért nem dörömbölsz az ajtón?
Nem dörömbölhetünk nászutasok ajtaján.
REGGEL 8:28
- Mikor kezdődik a suli? - Nem tudom.
Biztos kilenc körül. Picit korábban ott leszünk a biztonság kedvéért.
- Pontosan hol is a suli? - Nem tudom.
Gáz van.
- Lekésem a hajókirándulást, ugye? - Nem indul pontosan. Ott leszünk. Ígérem.
NYUGATI MONTESSORI ISKOLA
Azért inkább fussunk.
Mi van kiírva?
"Az egész iskola a hajón van. Sajnáljuk, hogy lemaradtatok."
Hát ez nagy "ajjaj", mi?
Mami?
Maga biztos Kristen ex-e.
- Szia, Sammy. - Szia, Maggie.
Maga meg biztos...
Na jó. Nem Sheila, a színész-pesztonka,
és nem is Maggie gyerekorvosa, Dr Feldman.
Ez az. "Hívd Melanie Parkert." Háromszor aláhúzva.
Még nem megy a dolog. Bocs. Hogyhogy biztos én vagyok Kristen ex-e?
Ez a lánya, ez meg tipikus ex-férj viselkedés.
Ez meg egy tipikus ex-nej megjegyzés.
Tudja mit, nekem nehéz napom van. Taxi!
Taxi!
Hozd a halakat. Menjünk. Gyerünk.
Várjon, várjon. Itt hagyta a halait!
Az 56-os mólóhoz, mint a villám.
- Nem akarok mellé ülni, Apu. - Nem akarok mellé ülni, Mami.
Gyerünk. Mássz fel.
Megfogná? Köszönöm.
És még magának áII följebb. Maga miatt késik le a kirándulást.
- Ne arra. A Broadway gyorsabb. - A viselkedésünk kölcsönhatásban áII.
- Kölcsönhatásban? Maga biztos író. - Hadd tippeljek. Az ex-e író.
Nem. Az ex-férjem zenész.
NEM ISMERI JACKET ÍRTA: JACK TAYLOR
Fölösleges elolvasnom. Már megvan a véleményem.
Nekem meg magáróI.
Liza! Liza, háI'Isten, hogy ott vagy.
- Tégy meg egy nagy szívességet. - Melanie? Te vagy? Rémes a hangod.
Hol vagy? Ne válaszolj. Nem beszélhetek. A másik vonalon kiruccanást szervezek.
Ne, várj. Ne rakd le. Muszáj segítened...
Viszlát, édesem.
- Halló? Halló! - Igen, itt vagyok.
- Mi baj? - Itt ez a fickó, aki azt hiszi,
a tisztesség és felelősség némi bájjal helyettesíthető,
tönkretette a napomat és Sammyét is. Lemaradt a kirándulásáróI.
- A mamám utálja a papádat. - Na és? A papám utálja a mamádat.
- Na és? - Na és?
Szia, én vagyok. Csak tudni akartam, viselsz-e bugyit.
Milyen színu?
Lew, most kell engedélyezned a fotót.
Ha újra érdekelne egy férfi, csak puffants le, jó?
- Ne, ne menjen az 57. utcán! - Rózsaszín?
- Rózsaszín? Persze. - Jack mikorjön?
Nem, nem hagyom Sammyt a 9. utcai napköziben, Liza. Utálja.
A húgom vagy. Hogyhogy nem vigyázol rá?
15 percen belül vár a főnököm.
Előadást kell tartanom, nagy előléptetéstjelenthet.
Nincs áIlásod, van pesztonkád, szakácsod és házvezetőnőd.
A pesztonka Courtneyvel kismama órára ment.
Angela egész nap főz a partira. Berta takarít a parti miatt.
- Én meg a suliban dolgozom délelőtt. - És később?
Később a partira készülődöm.
- Miért nincs pesztonkád? - Mert nincs rá pénzem, Liza.
Nővel vagy, mi? Te lator, te!
Szupernő. Ajtót nem nyithatsz neki, a szája meg be nem áII.
Tessék? Rólam beszéI?
Az elnök nejérőI. Cikket tervezünk róla.
MegsértődtéI, hogy előadásom lesz, és hogy te nem dolgozol.
De dolgozom, Melanie. A háztartást igazgatom.
SajnáIom, ma nem tudok segíteni. De tökéletes vagy. Megoldod.
Jó. Jó. Viszlát.
Jó. Jó. Maradj velem. Sok a kocsi.
Jaj, háI'Isten! Még itt van!
- Ez az. - Az nem az. Nincs ott egy lélek se!
- Talán fönt vannak. - Fönt.
Sammy, várj meg.
- Viszem. - Nem kell.
Jó. Bocsánat.
Menj, menj! Nézz a lábad elé.
- Az első hajó volt az. Igazam volt. - Azon nem volt egy lélek sem!
- Jaj, nem! - Semmi baj. Még elérjük. A fenébe!
Hé!
Hé, hajó! Hé!
Hé, ide! Gyere vissza! Itt vannak a srácok!
Gyere vissza! Hé!
Itt vannak a srácok!
A fenébe!
Na mindegy, ki akar esőben hajókázni?
Tudom. Te akartáI.
Na jó. Figyelj. Melanie.
Rémesen érzem magam emiatt. Kárpótollak érte. Téged is, hapsikám.
Rendben?
Oké.
Van egy ötletem. Vigyázok rájuk, míg megtartod az előadásod.
Hallottam, hogy 15 perc múIva lesz.
Aztán te vigyázol rájuk, míg megírom a rovatom. Kb. Egy óra.
Szia! Itt Maggie Taylor.
Sürgős üzenetem van a dilis Sammy Parkernek.
Nem vagyok dilis. Te vagy dilis.
Nem hiszem. Csak rém megbízható emberre bízom a fiam.
Rém megbízható vagyok.
- Éhes vagyok, Papa. - Akarsz egy Tic-Tacet?
- Nem. - Csak ez van.
Tessék, kicsim.
- Mi az? - Muffin. Köszönöm, Melanie.
Szívesen, édes szívem.
MirőI is beszéItéI?
Hogy kisegíthetnénk ma egymást.
Hát...
Heló!
- Úgy néz ki, elment a hajó. - Hát igen.
Nincs szükségem a segítségedre, de ha lenne is,
hozzád fordulnék utoljára.
Az osztály halai. 8.30-ra várta az osztály.
Mára a tied.
Jó ég, rém elkések. Szép kis napom lesz.
- Busz! - De Mami...
- Az nem játék, édesem. - Mami, az nem a telefonod. Mami!
Ne légy ilyen, mikor nagy leszel.
Fogja és otthagyja a... sütit... hogy egy hétig vigyázzak rá.
Mit érez a sütivel kapcsolatban, Jack?
Imádom a sütit. De komoly problémám van a...
- Sütésszel? - Pontosan.
A sütész azt hiszi, más nem érdekel,
és mást nem is tudok az illető sütivel kapcsolatban,
mint eljátszani a...
- Cukorbevonattal? - Pontosan. Pontosan.
A cukorbevonat a specialitásom, de azért máshoz is értek.
Sok réteg van bennem. És nem mind vanília.
Csokoládé is van bennem. Suru, sötét csokoládé...
Még mindig éhes vagyok, Apu.
- Drágám, Dr Martinnal hadd fejezzük be. - De mi van a sütivel?
Mindjárt. Jó?
Torkig vagyok a dühös, neheztelő...
halakkal...
akik elvárják, hogy tegyéI értük valamit,
de egy percre sem bíznak meg benned.
- Más hal is van a tengerben. - Igen, tudom.
De... bár taláInék egy halat, aki nem féI a sötét csoki rétegemtőI.
És a sütimet is szeretnie kéne.
Tudja, az ex... sütészem totáI elvette a kedvem a halaktóI.
Szép kis péIdánnyal taláIkoztam ma.
Meséljen róla, Jack.
Ez hal egy bombázó cicus. Neki is van sütije.
De egy piszok disznó. A halát a képembe vágta...
A süti előtt?
És mit csináIt egy másik hallal? Sztereó talán?
- MirőI beszéI? - Hal... másik hallal, süti előtt.
Hal.
Hal hal.
Értem.
- Ön után. - Nem, Ön után.
- Ragaszkodom hozzá. - Én jobban.
Aztán egy kukkot se az irodában. Rém fontos értekezletem van. Jó?
- Ne nyúlj hozzá. - Üres.
Sammy, késésben vagyok, nehogy kiönts nekem valamit.
- Kérlek, most ne csináId. - Miért ne?
Mert szeretném, ha gyakorolnád a szupercsendet.
Na jó. Maradj mellettem. Itt a dinosaurusod.
- Viccelsz. - Ne nehezítsd a dolgom, Evelyn.
- Így is 20 percet késtem. - 25 percet.
Leland úr, érthető módon, nem örül.
- Az mi? - A Haskell terv.
- Rob Wilding idő előtt beadta. - Tényleg?
Minek hozol ide egy gyereket?
Emlékszel, mikor Sally behozta a kiütéses srácát?
Leland úr orrát megcsapta a krém szaga és mennie kellett.
Nincs kiütése. Nem is beteg. Csak lemaradt a kirándulásróI.
- Nem hiszem. - Öt perc. Kérlek?
És ugyan miért csináInám...?
SzolidaritásbóI.
Nők vagyunk, egy kíméletlen irodában és világban...
- Öt perc. - Köszönöm.
Evelyn, Parker kisasszony megjött?
- Kisasszony, elkésett. - Igen, tudom. Elnézést, uram.
- Elkésett. - Hozom a makettet. Rögtön jövök.
Sammy!
Te jó ég.
Hadd nézzem.
Te jó ég.
SzóIna Parker kisasszonynak, hogy jöjjön be?
Nem.
Rögtön jön.
Kérlek, tedd a hátsó szobába.
Menj, menj már.
Te! Az asztal mögött maradj!
SajnáIom, uram. Elfelejtettem. Még a makett-boltban van.
Indulok érte azonnal...
Reggel beugrottam érte, de zárva volt a bolt.
De biztosíthatom, imádja majd a makettet, uram,
és a Yates és Yates emberei is imádni fogják.
- Feltételezem, kész van. - Persze.
Valamit szeretnék mutatni. Evelyn, hozza be a Haskell tervet.
Milyen imádnivaló kisfiú!
Nézze meg, az amoxicillin receptem érvényes-e még.
- Mami... - Remek ötlet. Keressük meg a mamádat.
Nagyon sajnáIom uram, de valaki lekávézta a Haskell tervet.
Te jó ég.
Tudja, hogy minden hálaadáskor torokgyulladást kapok?
Egészséges gyerekektőI is megkaphatja az ember,
távolbóI is.
A húgom a gyerekeknek a másik szobában terít, mégis megfertőznek.
Megkeressük az anyját, uram.
Biztos ott az ügyvédi irodában dolgozik.
Biztos.
Elnézést.
- Halló? - Te seggfej!
- Mi? - Gyere ide, azonnal.
A polgármester sajtótájékoztatót tart ötkor.
Míg rózsaszín bugyiróI csevegtéI, a sztorid közben szarrá lett!
Tudja, Parker kisasszony,
nem kell emlékeztetnem, mit jelent a cégnek a Yates rendelés.
- Ergó magának is. - Nem, uram.
Tudja mi jut eszembe, mikor ránézek?
- Nem. - Fertőző majom.
Nem fertőző majom, uram. Egészséges kis...
Megyek, megkeresem az anyját.
Jó ég. Mit tegyek?
Igazán sajnáIom, Mami.
Semmi baj, kicsim. Nem a te hibád.
Maggie papájának a hibája.
Lassan a testtel.
- Nem túI jó reggeli, Apu. - Ez az előnye, ha felnőtt vagy.
Amikor kedved van, gyereknek tettetheted magad.
Mami sose hagyná, hogy hamburgert egyek reggelire.
Érted már, mirőI beszélek?
- Halló. - Ki az?
- Ki az?
Mit csináI a lányom telefonjával?
A fenébe. Elcserélhettük. Jack Taylor. Egy iskolábajárnak a srácaink.
- "A nem ismered Jacket" Taylor? - Az.
Jó ég! Milyen imádnivaló.
- Imádom a rovatát. - Ó, kösz.
- Nős? - ElváIt. Mi a neve?
- Rita. - Rita.
Figyelj, Jack. Mindjárt hámlasztanak.
- Melanie-náI van a telefonod, ugye? - Így van.
- Mi a száma? - Pennsylvania 3317.
- Pennsylvania. De édes. 3317. - A papám régen...
Drágám, ha előbb beszéIsz vele, mint én, megtennéI valamit?
A húga hívott, hogy vigyázok-e Sammyre később.
De Elizabeth Arden kezelésen vagyok. Nem mondhatom le.
De mondd meg neki, egyébként boldogan vigyáztam volna.
Akármit is hisz,
már elfelejtettem, hogy Sammy a jegygyurumet az orrába dugta.
- Megmondom neki, Rita. - Imádnivaló vagy.
- Viszlát. - Viszlát.
- Halló? - Jack Taylor.
- Honnan tudod a számomat? - Az az én telefonom.
- Jellemző. - Vita helyett üzenetcserétjavaslok.
- Rendben. - A mamát hámlasztják, ezért nem segít.
Nem azért, mert Sammy ajegygyurujét az orrába dugta.
A saját orrába. Sajtótájékoztató ötkor. Viszlát.
Nem ártana valamikor visszacseréIni a telefont.
Holnap, a suli előtt. Időben?
- Jó. - Jó.
Maggie, mikor hihetetlenül gyönyöru és intelligens nő leszel,
és megfoghatatlan bájod
sokat ígér a merész és arra érdemes számára,
ne készíts ki minden szegény pasast, csak mert képes vagy rá?
Ugye nem teszed?
- Jó, Apu. - Akkorjó.
- Hadd segítsek. - Rendben vagyok. Megvan, megvan.
- Na, édesem. Gyere. - Dilis amerikai nő.
Az a fickó dilisnek hívott.
Néha dilis vagyok, édesem. De jobb, mint utólag dilizni.
- Milyen súlyos? - Hát, részekbőI áII.
Elképzelhető, hogy a sérült részt kiveszem,
és helyettesítem.
- Így nem kell nulláróI kezdeni. - Vincent, ez szuper!
Sammy, édesem. Itt nem szaladgálhatsz. Jó?
- Nem lesz tökéletes. - Szomjas vagyok, Mami.
Semmi baj.
Ismerlek, Mel. Neked nem jó semmi, csak ha tökéletes.
- Majó lesz. - Beragadt a szalmaszáI, Mami.
Gondolni sem merek rá, mi lesz, ha nincs kettőre kész.
- Najó. MegpróbáIom. - Kösz.
Amíg a rovatom írom,
legalább 600 mókát találj ki, mert a nap többi része a tiéd.
Már kitaláItam, Apu. ÁIlatkert, lovaskocsizás,
körhinta, természetrajzi múzeum, A Macskák...
Macskák, nem A Macskák.
- Szia, Jack. - Szia.
Szia, Jack. Nem tudtam, hogy van egy lányod.
- Igen, ez Maggie. - De aranyos.
- Pont olyan, mint te. - Majd kinövi.
- Miért beszéInek veled a lányok így? - Hogy így?
"Szia, Jack."
- Szia, Jack. - Szia, Celia.
Látod, mit csináIt?
Olyan férfiakróI írok ám, mint te.
- Igazán? Mi a szemszöged? - Amit a mamám szokott mondogatni.
"Szeresd a férfiban a kisfiút, és férfi lesz belőle."
Jack! Gyere ide!
Hal! Nem is hiszed, milyen reggelem volt.
Harapós kedvedben vagy. Megint diétázol?
- Édesem, emlékszel Lew-ra? - Régóta nem láttuk egymást.
Harapós vagyok, Jack, és jóI bereggeliztem.
- Gáz van a szemét-sztoriddal. - Ugyan, dehogy.
- Gyere ide, édes. - Oké. Menj csak.
Ez Lois Lane. A hírszerkesztőségben lakik.
Nahát!
Meg akarod simogatni, édes? Nyugodtan. Nem harap.
- BediliztéI a hírszerzésbe. - Ezt szereted bennem.
Maradj, játssz a cicával, édes, míg a papával beszéIgetünk.
Ügyes kislány.
- Menjünk. - Jobb szeretnéd, ha nem lennék az első?
- Szeretném, ha igazad lenne. - Az van.
Jó. Ki mondta, hogy a polgármester választását a maffia pénzelte?
- Manny Feldstein. - Manny Feldstein mondta, hivatalosan,
"Newarki száIlítási cég, Grace és Marra, a maffia áIcája,
illegálisan hozzájárult a választáshoz."
- Pontosan. Hivatalosan. - SzemétszáIlítási szerződésért cserébe.
- Hivatalosan. - Pályázat néIkül.
Grace és Marrának. Pontosan. Hivatalosan.
Manny Feldstein azt fogja mondani, sose beszéIt veled!
- Mi? Ugyan. Mi? - A polgármester sajtótájékoztatóján.
- Szia, Jack. - Feldstein szerint csak kitaláItad.
- Nem tetted, ugye? - Dehogy.
Manny mondta, hogy látta a kampány számlákat.
250000 dollárt tettek névtelen számlára.
Freddy, várj a harmadik oldallal. Talán vissza kell vonnunk.
- Mit? - Fekélyt kapok tőled.
- Érzem. Miért nincs két forrásod? - Emlékszel O'Brien kardinális sztorijára?
- Majdnem kirúgtak! - Majdnem Pulitzert kaptam.
Pofonegyszeru, Jack. A vezetőség többé nem hozza helyre a zurjeidet. Elég volt!
- Jó riporter vagyok, Lew. - Nem. Szuper riporter vagy.
De néha túI izgatott leszel és belerántasz.
És most mindkettőnket kikészítesz.
És Jack, senki se kapja meg a Pulitzer-díjat majdnem.
- Nem rúgnak ki. A buszokon van a fotóm. - Én is ezt mondtam.
Aztán Frank Burroughs-zal ebédeltem.
- Apu? - Frank Burroughs-val?
- Frank rovata népszeru. - Nagyképu, arrogáns, savanyú seggfej!
Aki megnyerte a Pulitzer-díjat.
Kell az áIlásom. Tartásdíjat, pszichiátert, kölcsönt kell fizetnem.
- Apu... - Egy másodperc.
A vízvezetékem romokban.
Manny egész évben az emberem volt.
Egy másodperc, drágám.
Az anyjával bridzseztem. Az unokahúgát cirkuszba vittem.
Egy perc. Végig kellett ülnöm az amatőr színházi fellépését, Lew!
- Egy étteremben! - Jack!
A rovatot én adtam neked, fiamként szeretlek. De már nem tudlak fedezni.
Hat óra múIva sajtótájékoztató, és nincs más forrásod.
Feldstein váIlalja hivatalosan, vagy szerezz egy másik forrást.
Különben jön a helyreigazítás. És garantáIom, Jack, az utolsó lesz.
Rendben. Ha kellek, ma más a számom.
- Mit csináIsz? - Megkeresem Mannyt.
- Vigyázz magadra, öregem. - Vigyázok.
Hé, Jack. Figyelj. Valamit akartam mondani, Jack.
Észrevettem, egy ideje nem randizol.
- Igen. - Mind észrevettük.
Itt is van.
Tudom, érzékeny vagy,
de féIsz.
Én gyengéd vagyok,
de brutális.
Gondold meg. Gondolj rám, Jack.
Rendben.
Jó.
Brutális.
Marla? Láttad a lányomat? Láttad Maggie-t?
- Nem láttam. - Elnézést, bocs.
Láttátok a lányomat? Nem?
Maggie? A fenébe!
Hé, Jack.
Szia, Apu.
"Szia, Apu"? A mamádnáI is elkószáIsz?
- Aha. - Nem jó dolog.
BeszéInem kell egy fickóval a városban.
Nehéz ügy és sikerülnie kell, szóval...
- Nem jöhetek? - Bizony. Mit csináljak veled?
Hihetetlenül nehezemre esik pont tőled kérni szívességet.
De gáz van. Elveszthetem az áIlásom.
Tudom, felvételed van... VárnáI egy percet?
Tudom felvételed van, de csak egy óráróI van szó.
KettőtőI háromig.
Ugyan már, Eddie. Az apja vagy.
Jó. Lényegtelen. Majd megoldom.
Legalább a focimeccsére jössz?
Hatkor. Sokatjelentene neki.
- Mel! - Sammy!
Sammy, száIlj le arróI.
Szünet!
Mi bajod van? Majdnem megint eltörted!
Miért nem játszol öt percig nyugton? Nem érted, milyen fontos nekem?
- Elviszlek a napközibe. - Oda nem akarok menni.
- Pech. - Összevernek a gyerekek.
- Dehogy. - De igen.
Hát, bátornak kell lenned. Vincent, egy óra múIvajövök a makettért!
Mikor a kismutató 4 és 5 közé ér, az 4.30.
- SajnáIom. - Nem büntetés. Jövök hamar.
- Megyünk a meccsedre. - Az túI sokára van.
Édesem, beáIlítom a vekkert. Mire szóI, itt vagyok.
- De nem akarok bemenni. - Remek móka lesz!
Nézd! Szuperhős-nap van!
Hé! Pókember!
Nem jöhet be. Nem szuperhős.
Igazán? Biztosak vagytok benne?
- Nem úgy néz ki. - Nebáncsvirágnak látszik.
Mikor a nagymutató ott lesz,
a kicsi meg itt,
- akkor... - Itt leszel.
Várj egy percet.
Na, Apu óráját viseled.
- De nincs jelmezem. - Jelmez?
Na jó. Mit szóInáI...
Bessie, a koreográfus? Öt, hat, hét, nyolc!
Nincs... Tudod, nincs jelmezem, drágám.
Heló.
Szia, Maggie. Nézd, édesem. Maggie.
- Szia, Sammy. - Szia, Maggie.
- Azt mondtad, nem hozod ide. - Hát, megszorultam.
Én is.
Két szuperhős kell nekünk - de gyorsan.
Hol lehet ilyen táskát kapni?
Ha az undok fiúk piszkáInak, előbb menj a tanárhoz.
Ha nem segít, hívj a mobilon. Ha nem érsz el, hívd a 911-et.
Az undok fiúkat rúgd sípcsonton.
- Viszlát! - Viszlát!
- Kösz a segítséget. - Semmiség. Nehéz gyereknek lenni.
- Csodás gyereknek lenni. - Te persze tudod.
- Mi van? - Semmi.
- Tudod a mamám mit mond? - Jé, nem.
"A férfiban szeresd a kisfiút, és férfi lesz belőle."
- Tudja, hogy meleg vagy? - Nem vagyok meleg.
- Akkor mit akar a férfiak szeretetével? - Azt reméIte, ilyen nővel taláIkozom.
Nem bírom azokat, akik mindig másokat hibáztatnak.
Tipikus '90-es évekbeli dolog.
MirőI beszéIsz?
A mamádat okolod a kölyök-komplexusodért.
- Vannak barátaid? - Nincs időm barátokra.
A harapós-komplexusod miatt.
- A mim miatt? - A harapós-komplexusod miatt.
- Olyan nincs is. - De igen. És neked van ilyen.
- Tessék, a telefonod. - Tessék, a tied.
Köszönöm!
Hé! Feldstein!
- Hé! - Most nem beszélhetünk, Jack.
Hé, Manny!
Manny!
- Hé, Manny. - Kérlek, ne üss.
- Rendben. Mi van? - Átgondoltam a dolgot.
- Már átgondoltuk. - Kérlek, ne kiabálj.
Te mondtad, hogy a szemét-ügy buzlik.
Egy hónapig vártam, hogy megszokd a gondolatot.
Hozza az újság. Az első oldalon.
És most átgondolod a dolgot? Mi ütött beléd?
Gondom van a gyógyszeremmel. Ha rossz a dózis, túI vakmerővé tesz.
Megbuktatni a polgármestert és a maffiát. Tiszta őrültség.
- Nem, nem az. - De igen!
BeáIlították a dózist, rájöttem, kinyírnak!
Hé, figyelj rám.
Ne csináId ezt velem. Jó? Nézz rám. Hé.
Én provokáItam a vastapsot, amikor a "Ha én gazdag lennék" -et énekelted.
- Nem bírom megtenni. - De igen. Tartozol nekem ezzel.
Feleségem van, családom. Nekik is tartozom. Fáj a nyakam.
Aha. Najó. Rendben.
SajnáIom, Jack.
- Rendben. Adj egy nevet. - Nem jut eszembe név.
- Kinek a neve van a számlán? - Nem tudom. Csak számokat láttam.
- Ki nyitotta a számlát? - Nem tudom.
- Ki nyitotta a számlát, Manny? - Talán Eddie McCoy?
Talán Eddie McCoy? Hogy...
Tudod mit? Magam is rájövök. Jó, Manny? Köszönöm.
- Halló? - Mami.
- Mi történt? - Nem akarok itt maradni.
És Maggie sem.
- Édesem, muszáj, még egy kicsit... - Nem.
Mi történt?
A Pókember megrúgott, és She-Ra elvette Maggie uzsonnáját.
Add a tanárt.
Kint beszéI Hulkkal, hogy ne káromkodjon.
Sammy, légy kemény és merész...
- Mi az az LSD? - LSD?
Maggie-nek LSD-t emlegettek. A Pókember a bátyjátóI kapja.
Ne mozdulj. Maradjatok ott. Tíz perc múIva értetek megyünk.
Nem. Manny zsákutca.
- Van valami? - McCoy nyithatta a számlát.
Kampány főnök, nem fog belekeveredni.
- A számlaellenőr? - Nem fog beszélni.
- És a köztisztasági felügyelő? - Lieberman?
Metro!
- Hogy érjük el Liebermant? - Barbadosban van.
- A köztisztasági felügyelő?
- A szemét-botrány alatt. - Talán a polgármester akarta így.
- Metro! - Mi az?
- Mit csináI Barbadosban? - Az új barátnőjével van.
- Azaz a neje pipa.
- Pontosan. - A lobbiban vagyok. Jövök máris.
- Igen? - Jack, itt Melanie Parker.
Nagy baj van a srácokkal. JóI vannak, de azonnal értük kell menni.
- Értük tud menni? - Én?
A karrierem és életem kockáztatom, ha most értük megyek.
De a sajtótájékoztató ötkor van. Az előadásom kettőkor.
BeszéInem kell Elaine Liebermannel.
- Nem tudsz telefonáIni? - Igen...
- Remek. - Másnak nem tudsz szóIni?
- Nem téged kérnélek, ha tudnék. - Igen.
HáromtóI vigyázok rájuk a sajtótájékoztató végéig,
ha vigyázol rájuk mostantóI háromig.
- Segítséget kérsz tőlem. - Úgy tunik.
Beleegyezem, ha azt mondod, "Ments meg, légy a lovagom."
Jack, ne légy már seggfej. Menj, mentsd meg a srácokat.
Nem bírod kimondani, mi?
Beleegyezel vagy sem?
Tudod, nekem is nehéz napom van.
SajnáIom. Akkor az irodám lobbijában, a Rockefeller Centerben, 3.15-kor.
- Jó. - Jó.
Marla, Celia hívjon a mobilomon, Elaine Lieberman számával.
Nem...
Mi az?
Elfelejtettem mondani. Sammy allergiás a rákra és a korpára.
Nem nézhet kereskedelmi tévét. Csak kézen fogva mehet át az utcán.
És ajátszótéren vizsgáId meg a homokozót.
Sose tudni mit dobáInak bele. És...
Oké. Viszlát.
Jó.
Halló.
- Heló. Én vagyok. - Ki én?
- Veled vannak a srácok? - Milyen srácok?
Nem mentéI a srácokért?
Ja, azokért a srácokért.
- Csak azért hívlak... - Hogy ellenőrizz, mert nem bízol bennem.
Sammy, nem! Tedd le a puskát.
Csak azért kértél, hogy vigyázzak Sammyre, mert rászorultál.
Szinte az LSD-s napközire is szívesebben bíznád. Igaz?
Nem igaz. Csak szóIni akartam, hogy Sammy hamarabb bajba kerül,
mint ahogy te a nőket elbájolod.
Flörtölsz velem?
- Ugye vigyázol rá? - Szemmel tartom.
Sammy! Hé! A puska nem játék.
- Nincs megtöltve. - Viszlát!
Sammy, mióta váItak el a szüleid?
Nem tudom. Nem számít, mert a mami örökké szereti a papát.
- Igen? Hé, mi ez? - Golyó.
- Sokat vagy a papáddal? - Igen, elég sokat, áItalában.
Más az időbeosztása, mint más papáknak. Dobos.
De legjobban engem szeret nézni, ha focizom. Valószínuleg ma is jön.
Egész nyáron horgászunk. Csak mi ketten. Talán Mami is jön.
- A papád dobos, hm? - Aha.
- Remek fickó lehet. - Az is.
DÉLUTÁN 1:59
- Kurt, Jake, emlékeztek Melanie Parkerre. - Örvendek. Örvendek.
Nos... voilŕ.
Nagyon tetszik. Ez... Mi ez?
- Boltíves... - Boltíves oromzat. Boltíves oromzat.
- Nagyon tetszik. - Igen?
- De kocsikkal kéne látnom. - Dehogy, Papa. HasznáId a fantáziád.
A fantáziámat? Kocsikkal kell látnom.
Kocsik.
Na látod?
- A hölgy kész csoda. - Hát igen.
Miért nem iszik egyet velünk ma este?
Mondjuk 5.30-kor, a 21-esben.
Én... Nem tudom, tudok-e.
A tervrőI beszéInénk. Úgy látom, fontos szerepetjátszhat benne.
- Ott leszek. - Isteni. Remek.
Heló. Itt Jack Taylor. Elaine Liebermant keresem.
- A papámat utánzod. - Dehogy.
- Apu, ki az a buszon? - Egy perc, kicsim. Ki?
- Ki az? - Az van írva "Őszintén szóIva".
Nagyon fontos. Elaine Lieberman.
Na tessék. Kérem a kezeket.
Rosa... Rosa... MegpróbáIna angolul beszéIni?
- Oké. - Oké.
- Halló? - Halló.
Na jó, oké. Kéne...
Kéne... pronto... a hölgy.
- Oké. - Oké? Oké. Viszlát.
Nem, nem.
Rosa, figyeljen.
- Liebermanné kell nekem. - Oké.
Oké. Ha nem taláIom meg, elveszthetem az áIlásom.
Ha nem érti, mondja, hogy "oké".
- Oké. - Oké.
Oké. Viszlát. Gracias. Viszlát.
Add ide a golyót! A papámé! Add ide! A papám golyója.
Nem. Rosa?
Nem, Rosa...
Nem, nem, ne tegye le.
- BeszéI spanyolul? - Mi kéne?
Oké, remek. A neve Rosa López. A főnöke Elaine Lieberman.
Meg kell tudnom, hol van. Jack Taylor vagyok. Riporter.
Elaine a főnöke.
Mondja, hogy Elaine beszéIni akar velem.
Jack Taylor.
- Na? - Add már!
- Nem.
Na, srácok. Srácok! Mit csináItok?
- Srácok, mit csináItok? - Kelly úr? Kelly úr.
Seńora López szerint Liebermanné az Elizabeth Arden szalonban van.
- Kiváló. - Apu!
Mi az? Srácok, nagyon...
Atyavilág.
- De dilis vagy. - Nem vagyok.
De bizony. Tönkretetted a papám golyóját. Ilyen taknyosan nem kell neki.
De igen. Majd lemosom.
Rendben leszel. Az orvos kiveszi szépen.
- Te miért nem tudtad? - Kis orr, nagy golyó.
De az orvos a szerszámával könnyen kihúzza.
Nem lesz semmi baj. Csak ne aggódj, ne is gondolj rá.
Valami másra kell gondolnod. Gondolj...
Szia, Sammy.
- Halló? - Heló, szexi. Hiányzol.
Nézze, nem tudom maga ki, de ez nem Jack telefonja.
- Ki maga? - Maga ki?
- Nem. Maga ki? - Celia.
Jack barátja. És maga ki?
- Abszolúte senki. - Na mindegy.
Kristen hívta a Bahama-szigetekrőI, hogy megadja a számát. Átadja?
Rém fontos. Elaine Lieberman csak 3.30-ig lesz a szalonban.
Ha átadná az üzeneteket, mindketten értékelnénk.
A mamád kinyír, ha nem vagyunk a lobbiban pont 3.15-kor.
- Nem nyír ki. IgazábóI nem olyan. - Nem?
Nem. Keménynek mutatja magát, hogy később ne bánja meg.
- Az mitjelent? - Ezt mondja, ha egy férfi ajtót nyit neki.
Igen?
Gyerünk! Elnézést!
Futás, futás, futás!